Rekao sam ti prije sat vremena da ti je dosta.
Stavi na moj račun.
Tvoj račun? To zvuči kao da ćeš ga jednog dana stvarno platiti.
vrijeme nikad nije bilo prijatelj Bobbyju Lou.
Kovalo je zaveru protiv njega...
puštajući ga da vjeruje u u njegovu velikodušnu prirodu...
i svaki put bi ga surovo opljačkalo.
Izgubili smo Loraine. Svi mi.
Ali, mnogo prije njene smrti.
Ne možeš ovdje da parkiraš, opet će te kazniti.
Ne vidim nikakav znak na kome to piše.
U redu je, mogu sam odavde.
Plaćaš pivo?
Jesi li našao posao?
Jesi li ti počistila?
Bobby je zvao prije netko večer.
Opet? - Zvao je i prije toga, sjećaš se?
Ne, nisi mi rekao. Što je htio?
Htio je da ti... kaže za Loraine.
Što?
Ona...
Umrla je.
Što?
Mrtva je. Zvao je jer je mislio da bi željela da znaš.
Loraine je umrla a ti mi nisi rekao?
Za Loraine. Da konačno nađe svoj mir.
Što sad?
Loraine te je konačno šutnula.
Ne, ne bi to nikad uradila.
Osim toga, Bog ne bi dozvolio da se to desi.
Stvarno? A zašto ne bi?
Jer me Bog voli i ja volim njega.
Suzan izgleda prilično loše, pobrini se da pojede.
Vidimo se.
Nikad ti nije značila.
Ni ti njoj. Nisam mislio da će ti značiti.
Dušo, prestani.
Prestani.
Žao mi je.
Zašto mi ne bi spremila večeru...
a ja ću iznajmiti pornić. - Ja moram na sahranu.
Osim ako nisam zakasnila jer si ti zaboravio da mi...
kažeš da je moja majka mrtva!
Jebeni kretenu.
Gubim se odavde. - Idi kod svoje majke!
Ovdje Bobby Long ponovo.
Ne znam da li me se sjećaš...
Propustila si sahranu svoje majke.
Zdravo.
Imaš li cigaru? - Nemam, izvini.
Idete kod Cezara? - Za minut.
Vidimo se tamo.
Imaš upaljač? - Mislio sam da nemaš cigare.
Nemam. Ne za njega.
Morao bi da smanji, loše mu se piše.
Ljudi umiru od tolikog kašljanja i pljuvanja.
Biti će divan leš, ali ne želim imati udjela u tome.
Naravno. Moj moto je- učestvuj u samo jednoj smrti.
Jesi li našao djevojku? Jesi li joj rekao? - Bio bi lijep leš.
Daj, Čarls Dikens. Jesi li ozbiljan?
Znam odakle je to. - Pametnjakoviću.
Njo Orleans je lud grad.
To je mjesto etiketa i iluzija.
Mjesto iz kog je Loraine morala da pobjegne, mjesto u koje...
smo Bobby i ja morali da pobjegnemo.
Daleko od Alabame, od laži koje nam više ne pripadaju.
Onaj posljednji put sam stvarno vjerovao da joj je bolje.
Kad je to bilo? - prije par godina, najmanje.
U oktobru će biti 6 godina.
Zar je toliko dugo nismo vidjeli? - Ti je nisi vidio.
Trebalo je da pođem sa vama u bolnicu.
Trebalo je napraviti dosta toga.
Uđi.
Ovo je Loraineina kuća?
Tko si ti?
Nitko. Samo živim ovdje.
Uđi.
Fino mjesto. - Hvala.
Trudili smo se.
Nisi dovoljno star da bi bio Bobby. - Zato što sam Larson.
Dobro.
Žao mi je zbog tvoje majke. Ličiš na nju.
Izvini što sam te probudila ovako rano, tek je podne.
Bobby? Imamo društvo, probudi se!
Spusti torbe, ne ujedamo.
Sok? - Ne.
Bobby, ustani, došla je.
Tko? - Pursy. - Tko?
djevojka je ovdje, ustani.
Pa, kad je sahrana?
Bila je jučer.
Bilo je lijepo. - Trebalo je da budeš tamo, mlada damo.
To ti misliš.
Mora da si došla sa nekim razlogom.
Pretpostavljam da već znaš što je sa kućom.
Što?
Kuća.... - Dogovor je...
Reći ću ti koji je dogovor.
Loraine je kuću ostavila svima nama. Mi imamo 2/3, ti samo 1/3.
Što? - Mi živimo ovdje već netko vrijeme.
Tvoja majka je bila bolesna godinama,
i ne vjerujem da je mislila da bi ti bila zainteresirana.
Pa, pogriješila je.
Dušo, mi ostajemo ovdje.
Ovo je naš dom. - Nije važno.
To što je Loraine ostavila ovu rupu dvojici stranaca alkoholičara.
Pa, jeste alkoholičari, zar ne?
Pa, nismo stranci. Bili smo joj prijatelji...
brinuli smo se o njoj.
A ova rupa nama odgovara.
Ali, ne odgovara djevojci kao što si ti. Pa...
Ja sada ustajem iz kreveta. Možeš da gledaš ako hoćeš.
Meni nije važno.
Teško mi je da povjerujem da nikad nisi vidjela golog muškarca.
Ne starca.
Znam da ti nisi netko nevinašce.
Razgovarao sam sa onim tvojim dečkom na Rivijeri.
Sigurno ga nisi izabrala zbog pameti. - Ti ne znaš ništa o meni!
Pa, to će se promjeniti ako postanemo cimeri.
Zar ne?
Vidjet ćemo se kasnije, idem po cigare.
Na rasprodaji su.
Drago mi je što sam te opet vidio.
Tako odraslu.
On inače nije toliki drkadžija, samo je uznemiren zbog Loraine, svi smo.
U pravu je, ne mogu da ostanem ovdje.
U stvari, smiješno je.
Baka mi je uvijek pričala da Loraine sprema malu kućicu za mene.
Pa, pretpostavljam da je to bilo dovoljno blizu istine.
U redu je.
Idem odavde.
Iz bolnice su poslali njene stvari.
Loraine bi željela da to uzmeš.
Bile su uvijek sa njom.
Volila je te knjige.
Pa, pretpostavljam da bih mogla da h prodam negdje.
Pomoći ću ti. - Ne, mogu sama.
Stvarno sam htjela da dođem na sahranu. Samo nisam primila njegovu poruku.
Toliko liči na Loraine.
sjećaš se kad si me vodio čuti kako pjeva, kad sam došao u New Orleans?
Bio sam obuzet.
Pa, ti si bio...
bio si nekako zaštićen. Hranjen iz srebrne žlice.
Bila je prelijepa.
Bila je.
Što ćete danas, momci?
Da li sam ti ikad rekao da mirišeš kao Parižanka na prolećnom danu?
Bar jednom dnevno. Hoćete li da jedete?
Zašto joj to govoriš svaki put?
Razmislit ćemo. Možda ostanemo ovdje godinu dana.
Da se vratim kasnije?
Da li znaš da je miris Parižanke na proljeće smrtonosan?
Ne koliko je smrtonosan miris žene iz Luizijane koju nije briga.
Jaja i slaninu, za obojicu.- Budi dobra prema nama, molim te.
Ti stvarno nemaš stida.
Zašto ne spavaš u krevetu, dušo?
Bože. - Hajde, ima mjesta za tebe.
Možeš kod mene.
Bilo bi nam lijepo. - Ne trudi se.
Vidjela sam da si joj ti dao ovo.
Da, dao sam joj ove priče.
O nevidljivim je ljudima, divna je.
Jesi li je čitala?
Da li si ikad pročitala knjigu?
Loraine nije znala da je pesnikinja.
Zaista sam uživao u njenoj inspiraciji.
Znaš, Larson je pisac.Napisao je par priča. - Stvarno?
Piše knjigu o meni.
Fascinantno.
Prvo poglavlje- ustao sam, napio sam se, onesvestio sam se.
Drugo poglavlje - ustao sam, napio sam se...- Divna i duhovita.
Trebalo bi da se stidiš, djevojko.
Koja soba je moja?
Moram negdje biti. Vi ste za sada tu.
Ostat ću ovdje dok vi ne odete.
Nikada nećemo otići, nikada.
Nemoj da ti to pada na pamet. - Trebala bi uzeti Loraineinu sobu.
Ja ću ostati ovdje sa tobom. - lijepo se provedite.
Jesi li ti lud?
Bolje to nego da sazna istinu.
Neće se zadržati. Ti ćeš se postarati za to.
Osim toga, uvijek se žališ da ti je hladno.
previše si mršav za mene.
Zaista voliš knjige?
Većina njih je Bobbyjeva. Radio je kao profesor engleskog.
On, profesor engleskog? - Da, bio je dobar.
A ti si stvarno pisac?
On voli da misli da jesam.
Ovekutije su poređane, pa...
Pa što?
Znaš, poznavao sam tvoju majku prilično dobro. - Koliko?
Bila je teška žena, ali je vrata svog srca držala otvorenim.
Ja sam čula da se više radilo o drugim vratima, zar ne?
KUHINJA SPAVAĆA SOBA
Pursy Will osobno.
Odakle znaš moje ime?
Znam puno stvari o tebi.
Tvoja majka i ja smo bili bliski.
Od malena.
Ja sam ti dao ime.
Tvoja majka je mislila da si od zlata, pa...
te je nazvala po žutom cvijeću i kukuruzu.
Ovo si ti.
lijepa, zlatna, Pursylin.
Pursylin je čudan, znaš?
To mi je rekao komšija kad sam imala 9 godina i trčala preko njegove rajčice.
Rekao je da vrtlari mrze Pursylin.
Da, tako je.
Ali, to nije sprečilo djecu da zamišljaju želje.
On cvijeta na suncu.
Zatvori se kad padne mrak.
Hvala.
Prokletstvo.
Kad sam te posljednji put vidjela, bila si tinejdžerka.
Da li ovdje postoji netko tko se ne sjeća mene sa Loraine ili sam ja jedina?
Ona je pjevala ovdje. Bila je tvojih, godina, izuzetna.
Žao mi je.
Nemoj.
Ja ću grah, pirinač i pivo.
Čujem da ćeš netko vrijeme biti kod Bobbyja Lawsona?
Ne, biti ću kod Loraine, na neodređeno vrijeme.
Da li ćeš ići u školu? - Ne, neću, biti ću konobarica.
Da li vam treba jedna? - Ne. Dovoljni smo ja i ujka Earl.
Sigurno nećeš u školu? Da, razbijaju se oko mene...
tko će da mi ponudi više vodke i cigareta.
Ovo je Loraineina kćerka, Pursy.
Biti će sa nama netko vrijeme.
Dođi.
Postala si prava lijepotica. - Hvala. - Osjećaj se kao kod kuće.
Ja sam Ruthie, ovo je moj prijatelj Reg.
Zajedno smo 26 godina. Opusti se, dušo, popij pivo.
Jesi li našla nešto?
Popunila sam par prijava.
Ovo je nova? - Jeste, nova je.
sjećam se kad smo imali nove djevojke svako večer.
Prave ribe.
Koji od vas dvojice hrče kao prokleti vlak? - Bobby.
Spava na leđima pa ga ja okrećem.
Na "Medicinskom kanalu" sam vidjela da možeš...
izlečiti ljude koji hrču tako što ćeš im prerzati grkljan.
Vjerujem imati jednu priču za vas, gospodo.
Tiho, Bobby će pričati priču.
Dok sam odrastao, družio sam se sa dječacima kojj su bili par godinan stariji od mene.
Jednog leta, imao sam 10, 11...
i, radili smo obične stvari koje dječaci iz Alabame rade.
Pecali smo, igrali nogomet, plivali i tukli se...
Ali, uz te aktivnosti nevinog detinjstva...
ja sam pored toga i pričao mnogo.
O toj predivnoj stvarčici koja se zove pička.
Nisam bio siguran što je to...
ali znao sam da je magična i veoma posebna...
zbog načina na koji se o njoj pričalo.
Uvijek šapatom.
Išao sam poljem i govorio sebi...
pička...
pička, pička...
Jednog dana, igrali smo nogomet...
smejali smo se...
Na početku je bio Liroj TapeWill.
On je bio izuzetan delinkvent od 12 godina.
Njegova ramena već su bila široka...
a prsti ulijepljeni od duhana.
liroj je došao do prve baze...
stavio je ruku u džep, izvadio nešto i počeo da ga baca u zrak.
Ja sam ga promatrao, bio je tako cool...
sa tim misterioznim bacanjem gore-dolje.
Nisam mogao da izdržim, morao sam da ga pitam.
Što ti je to, Liroj?
I, svi su zaćutali.
Liroj me je pogledao tim bezobraznim pogledom...
i rekao je- "To je komad pičke".
Moja osobno.
Ja sam se zacrveneo, i počeo ubrzano da dišem.
On je stajao sa savršenim predmetom i bacao ga u zrak.
Ja sam gledao znajući da sam prvi put vidio Boga.
I želio sam jednu za sebe.
Ali...
Liroj je stavio svoje blago između zuba...
Skočio je na svoj bajs, namrštio mi se i otišao...
ostavljajući nas u oblaku prašine i požude.
U tom uzvišenom trenutku...
sa 10 godina...
posvetio sam ostatak života...
pronalaženju mog vlastitog, malog parčeta ljubavi...
i čuda, koji sa sobom mogu nositi zauvijek.
Dosta je, idem kući.
U Floridu?
Budi pažljiva.
Ne možemo iscepati stranu svog života, ali možemo zapaliti cijelu knjigu.
Žorž Sand.
Mislio sam da će ti to biti teško.
Ne mislim da je u redu da je lažemo.
Što bi tinejdžerka radila sa ovim mjestom?
Ne treba joj ova rupa.
Bolje joj je bez nje.
Osim toga, kad prodaš tu knjigu, sve će se... - Promjeniti.
Ići ćemo u Pariz, piti koktele, pisati lošu poeziju.
Da, sve će biti savršeno.
Umiremo samo jednom.
I toliko dugo vremena.
Molijer.
Ovdje je, dušo.
Ovog puta, bolje je čuvaj.
Vidimo se sutra, draga.
Tvoja majka je često dolazila ovdje.
Zašto toliko pričaš o njoj?
Valjda zato što mi nedostaje.
Jesi li bio zaljubljen u nju?
Svi smo je voljeli.
Znala je kako da dopre do ljudi, znaš?
U stvari, ne.
Noć prije nego što je umrla, baka me je upozorila da će Loraine uvijek biti sebična.
Ispričala mi je o mom ocu.
Jeste?
Neki saksofonista iz Memfisa.
Bilo je to na jedno večer.
Mislim da je baka htjela da znam, da ću biti sama kad ona umre.
Pa, bila je u pravu.
Nakon njene smrti, skoro se nisam ni čula sa Loraine.
Nisam čak ni čula kako pjeva.
Majka te je voljela, znaš?
Bila si joj cijeli svijet.
I ona je sjedila na tom mjestu.
Uvijek je pisala.
Rekla je da joj je djeda pričao da je to drvo života.
To je tako ofucano.
Na pogrešnom si mjestu. - Što?
Da bi uspio u samoubojstvu, čovjek mora biti u rerni.
Prokletstvo, ti si se baš probudila spremna za rad.
Bobby!
Dođi vidjeti što je Pursy uradila.
Gospode, prestani da vičeš.
Vidim da nije otišla.
Neće otići.
Vas dvojica baš lijepo izgledate.
Dobro jutro i vama.
Ove godine nećeš u školu? Pauziraš godinu?
Par njih.10.- i, 11 i 12.- i razred.
Živimo pod istim krovom sa ponavljakom!
Našao si kog da zajebavaš. Ja bar mogu sebe da izdržavam.
Slušaj...
Sve dok se ne izležavaš ovdje, i Lawson zbog tebe gubi koncentraciju...
nije me briga što radiš.
Ti imaš što da radiš. - Da li moraš biti takav prema njoj?
Nemilosrdan si. - Hoćeš da ostane ovdje?
To hoćeš? - Da li ti je palo na pamet, da ako bismo joj pomogli...
Pomognemo? Kako da joj ja pomognem?
Znam te, hoćeš da joj pomogneš da obuče hlače, to hoćeš.
Ma, zaboravi. - Zaboravljeno.
U New Orleansu ljeto se davi od toplote.
Hajde da igramo. - Zar ne vidiš da radimo nešto?
Idi do đavola.
Loraineina kuća je svakim danom popuštala...
i približavala teške zidove.
Isključi tu muziku! Zar ne vidiš da radi?
Isuse, još koliko ćeš da sjediš tu?
Ispušila si nam sve cigare.
Lawsonu ne smeta.
Pa, njegove cigare su crvene, moje su zelene.
Ne možeš da pušiš zelene.
Bobbyjeve.
Koje to sranje piješ?
Smrdi.
Pijem pivo i sok od paradajza.
Doručak za šampione.
Možda za šampione u sjebavanju.
Znaš, dosta mi je tvog ponašanja.
Sviđalo ti se to ili ne, ja sam najstariji čovjek u ovoj kući.
I, poštovaćeš me.
Bio sam veoma strpljiv, iz poštovanja prema Loraine.
Ali, nećeš nastaviti da se izležavaš ovdje i živiš od naše darežljivosti.
Moraš raditi kao da ćeš živjeti sto godina.
I moliti se da ćeš umrijeti sutra.
Tko je to rekao? - Ben Franklin.
Mora da znači nešto, čim je on rekao.
Znaš da tražim posao.
Što ti radiš? Sereš i pričaš koliko si beio pametan.
Ja sam profesor, trubadur, pesnik.
I, nije tvoja stvar kako živimo.
I, jesi odgovorna za svoj dio. - Moj dio?
Živiš u mojoj kuči besplatno!
Trebalo bi da si zahvalan. - Ovo jej naša kuća!
Možda bi volio da zaradim par dolara dovodeći društvo, zar Loraine nije to radila?
Većina narkonama to radi.
Prokletstvo!
Zar nemaš poštovanje prema mrtvima?
Pričaš o svojoj majci!
Osim toga...
Svi znamo da ni ti nisi anđeo.
Zar ne, mala?
Jesi li ikad bila sa dvojicom odjednom?
Jesi li? To bi nam kupilo puno cigareta.
Jebi se!
Ti bi trebalo da si najstariji, odrastao!
Ja sam samo djevojka.
Zar ne kapiraš?
Muka mi je od tvojih hvalospjeva jadne mrtve Loraine.
Hoćeš mene da naučiš poštovanju? Tko tebe poštuje?
Tvoja žena koja je bila dovoljno pametna da te izbaci i djeca koju ne viđaš?
Što si mi uradila?
Bože!
Znam što vi mislite o meni.
U redu je što mislite da gubim vrijeme.
Nije tako.
Ja to znam. Nisam neka glupa klinka.
Želim biti normalana, da vodim normalan život.
Kakav život? Što želiš?
Ako bih mogla birati...
Obećaj da se nećeš smijati.
Ne znam da li mogu da obećam. - Razmišljala sam o poslu u bolnici.
O poslu tehničara na rendgenu, tako nešto.
Dobro.
Mogu li pitati zašto? - Ne znam.
Sviđa mi se izgled kostiju.
To su kao portreti, samo iznutra.
Znam, zvuči glupo.
Ne.
Nije glupo.
Halo?
Izvini.
Stalno zaboravljam imati ženu u kući.
Jesi li ga našao? - Moram nešto da ti kažem.
Brineš za njega?
Ne.
Što ti radiš danas?
Mislila sam otići do grada, da pitam za posao, nisam još išla tamo.
Da li ti treba društvo?
Da.
Javite se sljedeće nedjelje. - Hvala.
Pa?
Možda, ali samo skraćeno radno vrijeme.
Ne plaćaš porez, ne moraš da radiš puno radno vrijeme.
Moram da pobjegnem od Bobbyja na duže vrijeme.
Prekovremeno.
Možda mogu da ti pomognem da počneš da radiš na portretima kostiju.
Da završiš školu. - Da, a poslije na Harvard.
Možda.
Znaš, grozna si kad jedeš.
Ti previše piješ.
Dobro.
Mogu li pročitati tvoju knjigu? - Ne bih rekao. - Zašto?
Veći dio nje završi u đubretu. - Koliko je dugo pišeš? - Predugo.
Jesi li završio koledž?
Da, uz privilegiju postati asistent Bobbyja Longa.
Zašto si napustio školu?
Komplicirano je.
Iz mnogo razloga.
Reci mi jedan.
Mnogo stvari se dogodilo za kratko vrijeme.
New Orleans i sve ovo je u tom trenutku dijelovalo romantično.
Da li je?
Da li je romantično?
Ima svoje trenutke.
Da li bi mi zaista pomogao da završim školu?
Da, bih.
Zašto? - Zašto da ne?
Nemam što drugo da radim.
Da li bi prestao da piješ toliko?
Zašto?
Zašto da ne? Nemaš što drugo da radiš.
U redu.
Pa, gdje je kučkin sin?
Vjerovatno je zaglavljen na nekoj barskoj stolici i razmišlja o tome koliko je neshvaćen.
Imaš pametnija posla od gubljenja vremena brinući o Bobbyju Longu.
Nema.
Gdje bih onda ja bila?
Da.
Draga, bolje da pođemo kući.
Vidimo se kući.
Mora da se gužvate tamo, imate samo dvije sobe.
Ti trebaš da radiš, tamo ne možeš, možeš ostati kod mene.
Hoćeš li razmisliti o tome? - Da.
Vratio sam se!
Zar vam nije drago što me vidite? - Ne. - Mogao si da se javiš.
Pa, pitajte me. Kažite...
Bobby, što si mi donio?
Za nju?
Dobio si na pokeru ili na slot aparatima?
Gdje je moj auto? - Prodao sam ga.
Pusti neku muziku, da proslavimo.
Što si uradio? - Prodao sam ih, ne trebaju nam.
Napravit ću nam pravi koktel. Kad si posljednji put pio koktel?
Za koliko? - 300 dolara.
Prodao si moja kola za 300 jebenih dolara?
Jesi li potpuno poludio? - Stani malo.
Zapamti da sam lomio lice.
Nisam imao novac.
Ovo je stiglo. I ovo.
Od advokata. vrijeme je da joj kažemo.
Čekao sam da...što jebote radiš?
Daj mi 5 minuta a onda uradi ono što misliš da treba.
Vidi kako si sve lijepo sredila.
Uništio bih sam onaj TV da sam znao da će ovako izgledati.
Dobro, imam nešto da vam kažem.
Hajde, sjedi.
Hajde, čovječe.
Prestani da žališ za onim sranjem i sjedi.
Stajaću.
Dobro, zatvorite oči.
Zatvori oči. - Neću.
Hajde, pobogu.
Sada možeš d aih otvoriš, draga.
Možeš se zahvaliti divnom nastavniku koji se pomučio da preskoči par piva.
Ovo je sertifikat, osobno garantovan...
da si uspješno završila 11.- i razred...
i da si preporučena za 12.- i.
"Posljednji dan na Zemlji, spreman sam da krenem".
Robert Brauni. Definitivno jedan od tvojih omiljenih pesnika.
Ovo je način na koji se izvinjavaš, ili hoćeš da odbijem njegovu pomoć.
Sjajni umovi.
Daj, naravno da mora da nauči jezik.
Želiš da naučiš francuski, zar ne? - Ne budi kreten.
Znaš da ne može da nauči francuski za starije razrede.
Dobro.
Imamo engleski, evropsku povijest...
geografiju, psihologiju...
treba nam još jedan. Ja sam za umjetnost.
Ja mislim da bi trebala uzeti muziku. - Ne idem.
Ne idem.
Već je sve sređeno.
Da li znaš koliko sam se potrudio zbog tebe?
Mene? Daj, reci što ti dobijaš.
Kao prvo, izaći ćeš iz moje kuće.
To sam i mislila. - Ne, slušaj.
Nedavno si rekla nešto zbog čega sam razmislio.
Rekla si- ja sam samo djevojka.
Možda sam ogrubeo tokom godina, ali ti jesi samo djevojka.
Kao i studentkinje kojima sam predavao prije nekoliko godina.
Znam da ti mi možda delujemo užasno.
Ali, i dalje imamo što da ponudimo. Mora da je tako.
Osim toga, mislim da to dugujemo tvojoj majci.
I, koliko god bilo teško povjerovati...
i mi smo nekada bili nevini dječaci.
Ti si besraman prevarant.
Zašto misliš da ja ovo mogu?
Jer, mi volimo Boga i on voli nas.
A on i Loraine su te ovdje doveli sa razlogom.
Škola počinje za mjesec dana. Razmisli. Možda bude zabavno.
Da, tamo je sve zabavno, zar ne? - Slišaj, dušo.
Ovo je pjevala tvoja majka.
Prelijepo je.
Bila bi ponosna.
Što vi mislite o mom licu?
Vidiš ovu kost? Slomljena je.
Može da se pomera.
Kako se to dogodilo?
Nikad se ne bori u fer borbi sa strancem, rekao je Artur Miler.
Dogodilo se u tuči? Izgubili ste?
Da, izgubio sam mnogo više.
Gospođice, da li misite da me to čini ružnijim?
Mislim da ste i dalje privlačni.
Slatki ste.
da li vas dvoje imate seksualni odnos?
U redu, doktore, idemo. - U redu je ako imate.
Seks je lijep.
Zapamtite biti ljubazni jedno prema drugome.
I, ostanite što duže mladi. Mladost prolazi, budite ljubazni.
Kako ćemo početi?
Mislim da se trebamo držati Sokratovog modela. - Misliš?
Reci mi onda tko je tu Sokrat, jer inače neću ni da se mešam.
Ti si Sokrat, naravno. Ti si nastavnik.
I te kako jesam.
Umuknite, ako nastavimo ovako, ništa neću naučiti.
djevojko, tvoj engleski je užasan.
Sjedi lijepo.
Zašto ne mogu da učim u krevetu, ovdje je toplo i neudobno!
I ne treba da ti bude udobno.
Mozak bi ti zaspao, sjedi, to je samo loša navika, to je sve.
Ti meni pričaš o lošim navikama?
Nemoj da se zajebavaš sa nastavnikom, u redu?
Samo mi reci koja je uloga Nebraske u američkoj literaturi.
Zar ne bih trebala da učim koji su glavni gradovi? - Glupost.
Učićeš ono što je bitno, i ne prokstruiraj.
Ne znam ni što misliš, nemam karticu za tu riječ. - Sranje.
Prokstruiranje- zavlačenje nekog na toliko patetičan način...
i čega se zaključuje da je osoba gubitnik.
Koga to nazivaš gubitnikom?
Jebi ga. - Hajde. - Dobro.
Nebraska, u kojoj je rođena Wilma Kater...
jedna od prvih uspješnih žena autora...
koja se preselila u Missouri kod Marka Twaaina...
odn. gdje je rođen Samuel Clemens, zatim u Kanzas...
gdje je Willian Burns proveo svoje posljednje godine...prestani!
Mislim da neće predavati njega u katoličkoj školi.
Pa, trebali bi.
Zašto ne bi sipao svom prijatelju piće?
Nema više soka. - A šta je u toj čaši?
Ne miriše.
Prokletstvo, sipaj unutra malo vodke.
Hajde.
Moramo da prestanemo. Obećao sam Pursy, ako uči.
Pogledaj nas, bezvrijedni smo.
A kad si to prestao? - prije 19 sati.
Kad smo je ispitivali.
Jesi li spavao?
Ne.
Ona nigdje ne žuri.
A ni mi.
Ako hoćeš da prestaneš...
kreni polako.
Vjeruj mi.
Uzmi mu flašu, uzeo si mu sve.
Što radiš ovdje?
Htio sam da ostavim Lawsona na miru, ostavio sam mu sobu. Sjedi.
Danas izgledaš veoma lijepo, Pursulin.
Nitko me ne zove tako osim moje mrtve majke, ali hvala.
Znaš kako da stigneš tamo?
Da, znam gdje je, trebalo bi da krenem.
Nervozna si.
Ne.
Da.
Hoćeš da krenem sa tobom?
Ne, biti ću dobro.
Znam da ćeš biti sjajna.
Mi ćemo biti ovdje kad se vratiš iz škole da ti pomognemo oko domaćeg.
Kao živjeti u paralelnom univerzumu, ja i domaći u istoj rečenici.
Pa...
Dovoljno je što si sa nama u istoj rečenici, pa... - Da.
Siguran si da će se odmah vratiti kući?
Šta bi drugo uradila tinejdžerka nego da se vrati dosadnim sredovječnim cimerima?
Ona nije naivna. Mući me onom bukom.
Dijete bi trebalo da zna da je sve što vrijedi slušati na vinilu.
Moja djeca su to znala.
Naučio sam ih.
Bio sam im otac.
I dalje jesi.
Jednog dana...jednog dana će razumjeti.
Kad ti budeš završio knjigu.
Moja djeca me čak i ne poznaju.
Sranje, možemo li da radimo nešto drugo? - Što na primjer?
Odakle ja znam, mogli bismo na pecanje.
Ti ne pecaš.
Možda bi trebalo da počnem.
Bilo što.
Možda bi trebalo da počneš da radiš na prokljetoj knjizi.
Još uvijek ne znam kraj priče.
Šah mat. Idemo odavde, postajem depresivan od tebe.
Hoću reći nešto o životu.
Jer, život koji se ne preispituje je prosto život... - koji ne vrijedi živjeti.
Naše čudo od djeteta se vratilo. Sve nam ispričaj.
Zar nisi ranije izašla iz škole?
Ne pripadam tamo.
Cijenim to što radite, ali ne vraćam se tamo.
Što? - Stvarno bih trebala da se zaposlim.
Možeš da radiš ovdje vikendom. - Stvarno?
Samo ako ideš u školu.
Bravo, Earl.
Jesen polako dolazi u New Orleans.
Trava uporno ostaje zelena, ali vrelina se predaje podnošljivoj toploti.
Pursy je počela da napreduje u školi...
Ona je bila iznenađena.
Mi nismo.
Zima je došla prije nego što smo shvatili...
da je Sunce počelo da odlazi.
Sada je vino počelo da traje cijeli dan.
A to je više nego što smo mogli da tražimo.
Netko je mogao da nam javi da u Luizijanu stiže zima.
Mogli bismo da tražimo patent na ovaj izum zvan grejanje.
Gdje si stavila vodku? - Rekao si mi da je sakrijem.
Jesam, ali gdje si je sakrila?
Ne smijem da ti kažem, sjećaš se?
Sve drugo bi mi rekla, prokletstvo, gdje je? - Larsone!
Bobby opet pokušava da me natjera da mu kažem gdje je vodka!
Pursy, ipak je Božić.
Kako god, iza stepenica je.
Mislio sam da je tvoj red da odneseš rublje.
Ne zaboravi da staviš omekšivač.
Znači, nisi djevica?
Neki ljudi bi ti rekli da si odvratan starac...
zbog stalnog seksualnog uznemiravanja.
Vjerujem da se kaže- prljavi starac, ne odvratan.
A ti si mlada sjajna ženska.
Pusti me živjeti u nadi da si još uvijek nevina. - Jesi li ti?
Pa, imam djecu.
Zašto ih nikad ne viđaš?
Dobro pitanje.
Ali, ti nisi odgovorila na moje.
Bobby, prvi put u životu pokušavam biti ozbiljna.
Pa...
Istina je da bih volio da ih vidim, mnogo mi nedostaju.
Ja mislim da kad netko želi da vidi djecu...
ode i vidi ih, osim ako ga nije briga.
A ti?
Da li se sjećaš majke kad ste živjele zajedno?
Ne.
Ne zapravo.
Trudila sam se da je se sjetim.
Bilo čega vezanog za nju.
Njenog glasa, njenog mirisa...
Bilo čega.
Trudila sam se da se sjetim, željela sam da...
imam uspomene.
I, počela sam da ih izmišljam.
Zamišljala sam da priča sa mnom dok se šminka, pravila sam se da...
mi je sašila predivnu haljinu sa trakom.
Imam puno izmišljenih uspomena.
Moja omiljena je da me je vodila da gledam njene predstave...
a ja bih sjedila sa strane sa finim čovjekom koji mi je davao čokoladice.
Izmislila sam toliko uspomena da sam zapravo...
počela da vjerujem da je se stvarno sjećam.
Ali...
Nikad nije došla po mene, pa sam ih jednostavno zaboravila.
Prestala sam da se pravim.
To je pravo drvo?
Odakle ti to?
Ispalo je iz kamiona.
Da, kako da ne.
Dobro, možda i nije.
Volila bih da je stavimo ispred, da svi mogu da je vide. - Naravno.
Gdje je rublje?
Sranje.
Lawsone.
sjećam se dana kad sam iz osnovne prešla u srednju školu.
On nije htio da mi oda svoje tajne, uživao je u svojoj tajanstvenosti.
Ali, kad sam otkrila prvu, nije više ništa krio od mene.
Bio sam na stepeništu biblioteke kad sam vidio njegovu odoru.
Svježe opranu košulju.
Boje Uskrsa. I taj prokleti kačket.
Šetao je kampusom sa ponosom.
Sve u vezi Toma bilo je sjajno.
Tom-Tom, ako hoćeš da pratiš. - Zvuči baš kao ti.
Umalo da jednostavno prođe pored mene.
"lijepa pletenica", rekao sam.
Vidio sam njegov široki osmijeh.
To je bio isti osmijeh koji je davao svakoj ženi koju bi pogledao.
osmijeh koji je služio kao odgovor na sva pitanja.
Kao osmijeh njegove djece kad god bi njihova ruka tražila njegovu.
To je lijepo, ali...
Mislim da je ovo loša rečenica.
Ja mislim da su sve loše, zato su na božićnoj jelci.
Ne, normalno nije tako...
On se peo stepenicama, preskakao je svaku drugu i pjevao.
Zar to nije najveći sin juga?
Ja sam bio samo jedan od stotinje njih koji su religiozno...
dva puta nedjeljno, bili opčinjeni profesorom.
Svako izvođenje vredelo je svog aplauza.
Tomi je u hodniku široko mahao rukama...
kao da u njima ima zamišljeni laso.
Ja ne bih tako... - Sviđa mi se laso.
Pa...
prije nekoliko godina je vjerovao mom mišljenju.
Tada je bilo lakše vjerovati ti.
Nitko nije bolji od mene.Dugo se neće pojaviti novi Bobby Long.
Ova draga zna da se kreće.
Zašto nisi tako slatka sve vrijeme?
Gdje bi me to dovelo?
Čista zrela radost!
Čuvaj se nje.
Što? Ne dopadam joj se ja, Lawson joj se dopada. Ja se nikome ne sviđam.
Više ti se sviđa Lawson, je li tako?
Pijan si.
Znaš što? Stvarno jesam.
Ali, u redu je.
Jer će nas Lawson odvesti kući. - Ne, večeras je samo moj.
Jesi li im rekao za selidbu?
Razgovarali smo da se poslije praznika preseli kod mene i tamo radi.
To je samo moguća ideja.
Lawson nije zaljubljen u tebe.
Pa, to nije tvoja stvar.
Viđao sam ga sa ženom koje nije mogao da se zasiti.
Ženom koja je bila u svakom molekulu njegovog bića.
Koja je okupirala svaku njegovu misao.
I pretvorila ga u stvorenje odanosti i opsesije.
Imam ožiljak te ljubavi na svom licu.
Jesi li joj pričao o tome?
Jesi li joj pričao o razlici između prave ljubavi...
i toplog kreveta u kome čekaš da prođe vrijeme?
Smiri se, nisam rekao da ću se igdje preseliti.
Ja samo kažem istinu.
Žena zaslužuje da zna istinu.
A ti radi što hoćeš.
Da li sam zaista konačno slobodan?
Hoću reći nešto povodom priče o ljubavi...
i međusobnom prijateljstvu.
Prijatelj ili neprijatelj...
kako da te zovem? Ti si došao sa lošim namjerama u čarapi.
Bio si, prijatelju, sa pobijedničkim zrakom.
A slagao si me kad je trebalo sačuvati moju tajnu.
Moje srce bilo je pod tvojim čekićem.
Volio sam ga zbog njegovih mana, isto kao i njegovih vrlina.
Moj prijatelj bio je neprijatelj, prkriven, sa glavom u lukavom oblaku.
Bravo, čovječe.
Zašto sad ne bi jebeno rekao ono što stvarno misliš?
Da li svaka riječ koju izgovoriš mora biti lik iz knjiga?
Ili je cilj biti bilo tko osim onoga tko zapravo jesi?
Hoćeš li da mi kažeš da si se razočarao u mene?
Jer, možda sam se i ja razočarao u tebe.
Znaš, nisam tražio da napišem tu jebenu knjigu.
Tvoje iskupljenje je moja kazna, je li tako?
Zar nisam već platio?
9 jebenih godina.
Žao mi je, u redu?
Stvarno mi je žao.
To je Dilan Tomas.
Za druge, i tebe.
To je bilo lako.
Laku noć, Bobby.
Sranje.
Jesi li dobro? Mogu li da uđem?
Stvarno si zasrao ovaj put, zar ne?
Lawson će me ostaviti samog.
Oduvijek sam to znao.
Zaslužio sam.
Umrijet ću sam.
Neće te napustiti. - Hoće. - Neće.
Uvijek će biti tu za tebe.- Što ću da radim, čak je donio i jelku.
Možeš li mi pomoći? - Hajde, vodimo te u krevet.
Prokljeto je hladno, zar ne?
Kako je?
i dalje piški krv. - Prokletstvo.
Znao sam da nije pri sebi večeras.
Boji se liječnika.
Vjerovatno je samo neka bakterija, nije strašno.
Hoćeš li se iseliti?
Ne.
Jesi li zaljubljen u nju?
Ne.
Ona je stvarno fina.
Da, jeste.
Jesi li zabrinut za njega?
Da.
Što se dogodilo, Lawsone?
Kad sam ga upoznao, vodio je apsolutno savršen život.
Radio je što je htio...
imao je prelijepu ženu i djecu...
Studenti su ga voljeli, na fakultetu su ga mrzili.
Žene su ga želele.
Čak me je ubedio u moju sjajnu sudbinu, pa sam...
se i sam malo zaljubio.
Stalno smo bili zajedno.
Postojala je žena koju...sam želio da oženim.
Njena prijateljica bila je prilično zaljubljena u Bobbyja.
Počeo je da provodi više vremena sa nama...
nego kući.
Jedne večeri je njegov najmlađi sin imao utakmicu.
Bio je druga zamena...
pa sam ga ja nagovorio da prvo popijemo piće sa djevojkama.
Rekao sam mu da ću kasnije ići sa njim.
On je stalno govorio da mora ići.
Nekko smo poslije prvog pića popili i drugo, i...
treće.
Onda...
došao je taj idiot, dekanov nećak.
I, rekao je da...
spava sa mojom djevojkom.
Da su to sznali svi osim mene.
Krenuo sam na njega.
Zamahnuo je...
Bobby je prišao.
Slomio je njegovo lice.
Bobby je poludio, prebio je klinca.
Postalo je kasno.
Znao sam da će ga Ben čekati.
Ali, kad smo stigli...
nije bio tu.
Svi su otišli...
Nije trebalo ostati sam.
Bio je samo mali dječak.
I bilo je mračno.
Bilo je previše ljudi na tom putu, vozač nije mogao da ga vidi.
Bio je tako mali.
Obožavao je svog oca.
Džulija je rekla Bobbyju otići i da se nikad ne vrati.
Trebao joj je bolji muškarac.
Tako je rekla.
Došli ste ovdje?
Izgledalo je kao dobro mjesto za pisanje.
Daleko je, ima dobre univerzitete.
Bobby bi počeo ispočetka.
mislio sam da bi trebalo biti sa njim.
Da nije bilo mene, te večeri...
Ne znam što se zaista dogodilo.
Pročitali smo previše prokletih knjiga.
Ima nečeg posebnog u vezi sa ovim gradom.
To je sve.
Trebalo bi da spavaš.
Napravila sam ti doručak.
Hvala. gospođo.
Jesmo li se čuli sa gospodarom? - Ne.
Da ga probudim?
Možeš li mi dodati majicu?
Hvala.
Dobar šešir.
Ustaj, starče. Čujem da te vodimo kod liječnika, i skloni to sa tvog malog.
Što tebe briga? Ionako si prestao da pišeš.
To ne znači željeti da moja knjiga bude u tvom krilu.
Pa, imao sm nagon pročitati nešto što bih i sam napisao.
Jesi li našao nešto?
Ne baš.
Nisam htio da upropastim stvari između tebe i Georgianne.
Nisam mislio ono što sam rekao.
Cijelo večer mi je u magli, ne znam što sam pričao.
Ne želim da se sjećam.
Hajde! - Pokloni, to!
Sretan Božić!
Te večeri, to je bio naš dom. Svih nas.
Obojica smo znali da joj trebamo reći istinu.
Ali, ni jedan dan nije bio pravi.
Božić je dobar dan za veru u bajke.
To večer podsjetilo nas je na svaki put kad smo obojica birali zaboraviti...
dok ona nije stigla.
Dobro je sjećati se.
Makar na kratko vrijeme.
Puna sam.
I ja. - I ja.
Voljela bih da pada snijeg.
I ja. - I ja.
Volim kišu.
I ja. - I ja.
Daj, mora da nešto imaš da ispišaš.
Gospode, ne mogu dok me gledaš.
Hiljadu puta sam te gledao dok pišaš.
Postao sam stidljiv, u redu?
Pišaj, odmah.
Vjerovatno nije ništa, čovječe.
Ma, do đavola.
Hladno je.
Čisto, je, nije bilo krvi. - Nemoj da me lažeš.
Bilo je roze, ne idem.
Lawsone!
Imaš li kratke priče koje nisi zapalio ili isekao škarama?
Moram da napišem nešto i da ga pročitam pred cijelim odjeljenjem.
Ne mogu to da izbjegnem. - Dobra si sa engleskim.
Dobro ga čitam, sigurno nisam pisac.
Što to nosiš? - Što tebe briga?
Lorinino je.
Ti puštaš da skuplja prašinu, radije bi se smrzla nego da nosiš odjeću svoje majke.
Ovaj ogrtač i osobu koja ga je nosila treba ceniti!
Nešto nije u redu?
Hoćeš li joj reći? - Što da joj kažem?
Moramo ga voditi kod liječnika, i dalje piša krv.
To traje već nedjeljama.
Dobro.
Nadam se da ne nosi žensko donje rublje. - I te kako nosim.
To donosi sreću.
Ionako će ih skinuti i staviti neki broj na mene.
Svi će vidjeti moju kitu.
Tako je, svi žele vidjeti tvoju kitu.
i moje dupe.
Hajdemo.
Što sam ti rekao? Jebeni stranci bulje u moje dupe.
Gdje je Bobby? Spremila sam mu ono sranje koje voli da jede.
Moraju napraviti još neke testove.
Da li je dobro? - Misle da jeste.
Moraju da pogledaju i njegov palac da bi bili sigurni.
Pa, možda bi želio da pozoveš Georgiannanu na večeru.
Mislim da radi. Da li slavimo nešto?
Imam sastanak.
Stvarno? To je početak.
Da, mislim da je konačno došlo vrijeme da počnem živjeti.
Drago mi je. Nova haljina?
Da. Pa, tako nekako.
mislim, Bobby je u pravu. Nema razloga da Loraineina odeća skuplja prašinu.
Bila je stvarno mršava, trebalo je da vidiš kako sam se zakopčavala.
Samo se postaraj da ostane zakopčana.
Odrasla sam djevojka, Lawsone. I to već netko vrijeme.
Da li je to prijava ze test znanja?
Da, savjetnica mi je dala, mislila sam da je bacim.
Što? Ako ona misli imati ocijene za fakultet, upisuješ fakultet.
Pa, to košta.
Postoji financijska pomoć.
Morala bih otići odavde.
Možda.
Moram ići. - Da li on dolazi po tebe?
Ne, nalazimo se negdje.
Ako ne možeš da se vratiš sama kući...
pozovi me i ... - Ne, imat ću prijevoz.
Osim toga, trebalo bi da provedeš netko vrijeme sa Georgianom...
niste bili sami još od Božića, zar ne?
Pošto hoćeš čuti muziku New Orleansa, mislim da je ovo dobro mjesto.
Poznajem ga.
Zdravo, šećeru, što radiš ovdje?
Sean me je doveo. Sean, ovo je Junior.
Drago mi je. Slušao sam kko svirate, sjajni ste.
Stvarno sjajni.
Zašto ja ne znam da sviraš saksofon?
Pa, više ne sviram često.
Nemam...
Nemam pluća za to.
kko je Bobby? - Bolje od tebe.
Sviraćeš opet? - Hoću da upoznaš nekoga.
Nemoguće da je ovo slatka Pursulin.
Ne sjećaš me se? - Ne, žao mi je.
Kad je tvoja mama ovdje pjevala, stavila bi te na onu stolicu tamo.
I, bila si preslatka.
Moj posao je bio da te punim čokoladicama.
I Junior je tada svirao ovdje. Bio si u bendu, zar ne?
Da, ona i Junior su nam dovodili najviše mušterija.
Kad on nije zanovjetao.
Mala Pursulin.
Dođi nam opet, važi?
Piće je na račun kuće.
Vidimo se kasnije.
Ti si svirao u bendu sa Loraine?
Naravno da jesam.
U to vrijeme su svi radili sa njom.
Tako je bilo.
Loraine i ja smo bili...
bili smo bliski.
Jednom...
sjećam se kad je posljednji put nosila tu haljinu.
Izgleda isto lijepo i na tebi.
Moram ići.
Drago mi je što si došla, dušo.
Nisi mi rekla da je tvoja mama bila pjevačica. To je tako cool.
Ne znam, bilo je to davno.
Hoćeš piće?
Ja sam žedan.
Isuse.
Nestrpljiv si da dođeš kući?
Nadam se da Perselin neće više da me maltretira.
Konačno si skapirao.
Koja je presuda? - Imam infekciju bubrega.
Da li su mi neke lijekove.
Rekli su da moram da prestanem da pijem.
A prst na nozi? - Samo gljivica.
Nije loše.
Pa, imaš sreće, biti ćeš dobro. - Naravno da ću biti.
A što ako ne budem? - Kako to misliš?
Vidio sam vas na Badnje večer.
Spavaš sa njom, Lawsone? - Odakle ti ta ideja?
Jer svakim danom postaje sve privlačnija.
Jer je mlada žena. Zaljubila se. Obojica znamo koliko je to lijepo.
Ona je klinka, Bobby. - Ima 18 godina.
Moja žena je imala 18 godina kad sam je upoznao.
Ljubav na prvi pogled.
Ništa se nije dogodilo. Te noći smo...
stvari su se izmakle kontroli, ona je bila malo uplašena zbog toga.
Bila je usamljena i bilo joj je hladno.
Pa, pretpostvaljam da nije bila jedina.
Samo zapamti da je ona Loraineina kćerka.
Ljubomoran si. - Apsolutno.
Sranje, ne vredim ja ovoliko.
Jebi ga, ne vrediš.
Zima nikad nije dobrodošla u New Orleansu.
Nepoželjni posjetilac koji se pojavljuje da nas podsjeti na sve što propuštamo.
A ostavlja nas u pravo vrijeme da je opet zaboravimo.
Proljeće, i dalje smo ovdje.
Lawsone.
Što misliš o tome uzeti flašu vina...
i odemo do rijeke kao nekada. Što misliš?
sjećaš se one velikodušne djevojke koja je umrla? Kako se zvala?
Ne znam.
Sada se opet rodila.
Misliš li da bismo živjeli zajedno i u Raju?
Ako stignemo u Raj i svi su tamo, sigurno neću izabrati tebe.
Bairon, Sand, Willijam...
Bio bih zabavniji od svih njih zajedno.
Pretpostavljam da bi.
Stvarno mislim da Pursy može da dobije finansijsku pomoć.
Zaboravi to.
Otići će u neku fensi školu nakon svega što smo je mi naučili...
a mi ćemo i dalje sjediti ovdje i postajati stariji i ružniji.
I svako proljeće bi nam moglo biti posljednje.
Prokletstvo, hoću sad ići do rijeke!
Zašto si takav dramatični stari skot?
Samo hoću da udahnem svaki dan.
Sreća se događa na visinama, a opušta u dužini.
Erik Fros.
Hajde.
Dobro znaš da ćemo joj nedostajati ako ode.
Ako ode, otišla je, posljednje poglavlje, kraj priče.
Hoću ići na reku odmah.
Trebaju mi mir i tišina.
Imam toliko toga napraviti do mature.
Moram da napišem kratku priču ili pjesmu, nešto.
Ne mogu ništa da smislim. Sve ću upropastiti.
Znam te, biti ćeš dobro.
Vidimo se.
Zdravo, dušo.
Čekam te cijeli dan.
Što radiš ovdje? Kako si me našao?
lijepo mirišeš.
Zar me nećeš pozvati da uđem? Vozio sam cijelo večer.
I, donio sam ti ovo.
Kuća liči na tebe.
Svi ovi časopisi za žene... - Nema više vremena za to.
Što radiš? Konobarišeš?
Ne, radim za šankom. To nije tvoja stvar.
Mora da ti dobro ide.
Ne plaćaš kiriju, a i ovo mjesto nije loše.
Što hoćeš?
Kako to misliš?
Došao sam da provjerim da li si sigurna, kad Loraineini prjatelji zbrišu.
O čemu pričaš? - O likovima sa kojima živiš.
Odakle znaš sa kim živim?
Neki advokat ti je poslao pismo.
Koje si ti, naravno, otvorio.
Godinu dana je skoro isteklo.
Ja se zaista trudim postati bolji čovjek.
Nesotajala si mi. Toliko da...
Ovdje piše da sam ja od 1. srpnja jedini vlasnik kuće.
Znam.
Nisi to znala.
Isuse, oni jebeni gubitnici su te lagali... - Oni nisu gubitnici!
Oni su moji... - Što su?
Ne možeš ih tako zvati! Ja sada imam pravi život.
Idem u školu. - Pravi život? - Da!
Suprotno od onog usranog života koji smo mi imali!
Pretpostavljam imati i pravog čovjeka u svom pravom životu!
Čovjeka koji laže mlade djevojke da bi imao krov nad glavom? - Jebi se!
Mora da im i daješ nešto za njihov trud!
Iskoristili su te, Pereselin.
Kao što su iskoristili Loraine. - Gubi se.
Dobro!
Došao sam čak ovdje da te vidim!
Sada ideš u školu.
To je smiješno.
Hoću da zapamtiš nešto.
Korov je samo korov.
Bez obzira koliko je cvijet lijep.
To je baš sjajno, gubi se! Gubi se!
Što se dovraga događa?
Mora da čisti ili nešto.
Zaključala je vrata.
Pursy, otvori, dušo!
Mi smo!
Dušo, otvori!
Otključaj vrata. - Rekao sam ti da će se ovo dogoditi.
O, ne.
Kako?
Idemo, treba joj vremena.
IDITE ZAUVIJEK
Dva prokleta dana, a nitko je nije vidio.
Tražila je slobodan vikend.
Vjerovatno je iscrpljena.
Raye je rekao da je dolazila jutros.
Telefonirala je.
Nije rekla što planira? - Vjerovatno namjerno.
Znaš, ti nas baš i ne podržavaš u ovoj priči.
I dalje ste sa mnom, zar ne?
Slobodno idite negdje drugdje.
Rešiću ovo.
Sutra ide u školu.
Navićemo budilnik, ustai rano.
Razgovarat ću sa njom.
Sredit ćemo ovu situaciju.
Ti nemaš budilnik.
NA PRODAJU
Dušo...
Čekali smo te.
Što misliš?
U tvojim omiljenim bojama.
I, pogodi tko je pomagao. I Ray, i Ike, čak i Earl.
Ovo će vjerovatno podići cenu, hvala vam.
Ne razumijem zašto ideš tako brzo.
I dalje ćemo biti prijatelji. Hoću da pobjegnem od njih.
Znaš da nisu htjeli da te povrede.
Ti počni sa kuhinjom, a ja ću završiti ovo.
Ovo je posljednja nedjelja, Pereselin.
Bolje mi je i jedva čekam da te vidim.
vrijeme kao da je stalo na ovakvim mjestima.
Ali, nekako je previše vremena prošlo i ima toliko toga da se kaže.
Pišem ti stalno, ali nemam hrabrosti poslati svoja pisma.
Hoću da ih sada uzmeš. Da ti daju našu prošlost.
Voljela bih da upoznaš svog oca...
i da znaš da sam jedino ja kriva zbog toga što on tebe ne poznaje.
Napisala sam pjesmu za vas oboje.
"MOJE SRCE BILO JE USAMLJENI LOVAC"
SRCE JE USAMLJENI LOVAC
Gdje da stavim tvoje naočale?
Šta nije u redu?
Kako si mogao stalno da pričaš o njoj a da mi nikad ne kažeš za ovo?
Da li je istina?
"Tvoja pjesma je dodirnula moju dušu"
Bobby Long.
Sumnjao sam, ali mi nikad nije rekla.
Ja sam je volio, ali je Bobby došao i napustila me je.
Bobby je i dalje bio oženjen.
Nije ni znao kako se ona osjeća.
Zaista se trudila da se izleči.
Jednom kad je uspjela, došla je kući na veliki šou.
Ovaj?
Da.
Rekle je da će te baka podići.
Ona to nikad nije pokazivala. A ni on.
Bila je očajna što nitko od vas dvoje nije bio tamo.
Mom dragom Bobbyju.
Osjećam se bolje i dolazim kući da ti otpjevam novu pjesmu.
Molim te, dođi, netko koga volim će biti tamo, hoću da vas upoznam.
To si bila ti, draga.
Ti i Bobby.
Samo...
Ne mogu da vjerujem.
Zašto nastavljaš da piješ to sranje?
Zar ne znaš da će te ubiti, zar nisi gledao Loraine?
Ponekad mi je od tebe stvarno muka.
Živiš u svijetu mašte, gdje je život knjiga u kojoj nitko ne preuzima odgovornost...
a svaki idiot zna da su knjige bolje od života...
zato i postoje!
Pursy, dušo, slobodno otkači.
Zaslužili smo to.
A kad završiš, možemo da sjednemo i razgovaramo...
kao svaka obitelj?
Kao obitelj?
Da li ćemo biti kao obitelj koju si uništio?
Jer, sudeći po Loraine, ja sam tvoja obitelj.
Zar nisi mogao da izračunaš 9 mjeseci?
ni ja nisam razumjela zašto je željela živjeti sa vama, ali...
Ti si moj otac.
Ali, ja...
Jesi li je volio?
Da li si je volio? - Da, veoma, ali...
Voljela bih da se nikad nismo upoznali.
Nemoj ići.
Nemoj da mi okrećeš leđa.
Prekasno je. - Ne, nije.
Sada imaš mene.
Više nisi sama.
Dozvoli mi biti pored tebe.
Šta mogu napraviti?
Što, dušo? - Sjećaš se kad sam ti pričala da sam izmišljala uspomene? - Da?
Patetičan dio je da sam izmišljala i uspomene o sebi.
Kao što roditelji pričaju priče o svojoj djeci.
Kao, Suzi nije znala da izgovori "superheroj" i to.
Ljudi pamte mnogo tih sranja, ti imaš tonu ppriča o svojoj djeci, je li tako?
Jeste.
Mislila sam da...
možda sam i ja radila takve stvari kad sam bila mala, ali...
istina je da to nitko nije gledao, zar ne?
Dušo, ja sam bio tamo.
Bio sam tamo. Nisam joj mnogo pružio, ali, bio sam tamo.
Hoćeš li mi pričati o njoj? - Da. - Svaku sitnicu?
I o meni?
Jer, mislim da...
ne znam.
Ne želim da prodam njenu kuću, volim nje u kuću.
Samo, mnogo sam ljuta na tebe.
Tako mi je žao.
mislim da se ne sjećam kako se ovo radi.
Ja ću.
Sranje, stopalo ti je plavo.
Pa, vježbao sam nošenje cipela.
Male su mi.
Ne želim da postoji ni jedan razlog da se moja kćerka stidi svog oca.
Kako izgledam? - Prokljeto dobro.
Kako ja izgledam?
Prlično dobro.
Kosa se drži.
Gospode, izgledate kao da redovno plaćate porez.
Možda se nisam prikladno obukao. - Izgledaš dobro.
Šlic ti je otkopčan. Hajde, zakasnit ćemo.
da li ti je drago što ćemo vidjeti kako naša kćerka maturira?
Da, jeste.
Kao da je Bog čuo naše molitve.
Da.
Molim za tišinu, ljudi.
Htio bih da nazdravim...
mojoj predivnoj...
kćerci Perselin Homeni.
Koja je moja zlatna djevojka.
Earl je rekao da je danas Bog čuo naše molitve.
I, dok gledam okolo, vidim imati mnogo onih...
koji nisu odustali od mene.
Zahvalan sam Bogu što nije odustao od mene.
I na ljubavi djeteta...
koje će Božjom voljom...
ove jeseni upisati fakultet.
I ja znam da će moja duša tamo biti odlična jer je pametna.
Pametnija od svog oca.
U to sam definitivno siguran.
Dušo, naučila si ovu staru budalu par stvari.
I, slavnim riječima Tija sa Eliota...
"Nećemo prestati da tragamo...
jer će kraj naših istraživanja biti dolazak...
na mjesto odakle smo počeli."
"I vidjejćmo to mjesto kao da ga gledamo prvi put."
To si ti dala svom ocu.
I on ti je zahvalan zauvijek.
Hajde popni se da plešeš sa ocem.
Svirajte onu sporu pjesmu koju sam vam donio.
Neki ljudi dođu na netko mjesto i to je najdalje što mogu.
Mjesto gdje supruge i poslovi počnu da guše želju.
Tj put je neplemenit, i oni ostaju van vidika.
Gledaj ono što je nevidljivo i vidjetćeš što treba da napiše.
Tako je naš Bobby govorio.
On je želio živjeti sa nevidljivim ljudima.
Sa onima pored kojih stalno prolazimo.
Sa onima koji ponekad postajemo.
Onima u knjigama koji žive samo u nečijem oku.
Bio je čovjek sa sudbinom ići kroz život, ne oko njega.
Čovjek koji je bio siguran da najkraći put kroz Raj prolazi kroz Pakao.
Istina njegovog hendikepa...
leži u umu izmorenom i unakaženom pričama...
i njegovim izborom postati jedna.
Njegova tragična mana bila je romansa sa svim što je vidio.
I, vjerujem da ako ljudi žele da vjeruju u neki blik pravde...
da je Bobby Long njegovu dobio za pjesmu.
LJUBAVNA PJESMA ZA BOBBYJA LONGA
LAwSON PINES
BOBBY long 1955-2004
UMJESTO EPITAFA BITI ĆE MOJA PRIČA
IMAT ĆU JEDNU KRATKU SPREMNU ZA SEBE
PISAĆE NA MOM KAMENU
BIO SAM U LJUBAVNOJ SVAĐI SA SVIJETOM
ROBERT FROST
Obrada Johnny